Mor... Mor...
- Jeg er vågen. - Skal vi afsted nu?
Rolig, Ty. Mor skal lige vågne.
- Kan vi prøve helikopteren? - Ja, hvis du er høj nok.
- Også tyngedekraftsboblerne? - Hvis du ikke kaster op.
Det er det fede. Det flyder bare væk.
- Er din bror vågen? - Sikkert ikke. Jeg tror, han er død.
Op med dig, døde. Vi tager afsted snart.
- Har du ikke pakket? - Jeg vil ikke til en åndssvag legeplanet.
Du vil elske det. Op med dig!
Bradley får lov til at holde middelalder-lejr i simulatoren.
Hans forældre er alkoholikere.
Få tøj på og oplev virkeligheden til en forandring.
Sammen med familien, frisk luft og solskin.
Kom så!
Mor, mor!
Tag denne her, Ty.
- Niks, spillet bliver her. - Du er så nederen, mor!
Det er min pligt som mor. Sluk den!
Jeg håber I har paraplyer med. Det er regnsæson på Arboreus Prime.
Vores hotel ligger faktisk over skyerne.
Hvis du har brug for noget kan du ringe til Dr. Parley døgnet rundt.
Vi sidder i flådehavnen. Vi kan højst dø af kedsomhed.
- Mor sagde, du skulle slukke den. - Hold din kæft!
- Kommer piloten snart? - Jeg har desværre dårligt nyt.
Jeg har brug for John her til at gennemgå navigationssystemet.
Ærgerligt! Jeg håbede, han kunne hjælpe med at holde styr på de to krabater.
- Aflevér, eller jeg dræber dig! - Nu stopper I!
- Bare rolig, jeg har fundet en erstatning. - Dr. Finn...
Det glæder mig at følge Dem og Deres yngel på denne udflugt.
Det giver mig mulighed for at observere de menneskelige familierelationer.
Det er løgn!
- PHOENiX - RELEASED SUBBERS
http://www.hounddawgs.org
- Hold så op! - Hvad laver I deromme?
- Han piller ved mit sæde. - Lad være med det Marcus.
- Han prutter hele tiden. - Ikke prutte, Ty.
- Slås Deres børn altid, doktor? - Kun når de er vågne.
Den ældre og mindre intelligente finder tilsyneladende nydelse -
- i at skade sin yngre og svagere bror.
Han spiller op, som børn gør.
Hvis jeg skal komme efter jer en gang til, bliver jeg tosset. Stop så!
På min planet sletter vi programmer, der ikke fungerer.
- Glimrende løsning. - Skal jeg tilintetgøre dem?
Nej! Jeg spøger kun.
Jeg har bemærket at flere af Orvilles familier har to forældre.
- Hvor er Deres modpart? - Jeg har ikke en ægtemand.
- Blev han udslettet? - Nej.
Voksede I fra hinanden, så De ophørte forholdet?
Jeg valgte at være alenemor. Jeg ønskede børn men fandt ikke en mand.
- Kunstig befrugtning? - Nu bliver det lidt for personligt.
- Mor sagde, du ikke måtte tage den med. - Ti stille!
Mor, Marcus niver!
Ikke mere bøvl! Jeg gider ikke at sige det mere.
Jeg har ikke valgt at tage på denne åndssvage tur. Det er din ide.
- Skrid med dig. - Lad være.
Deres kommandoer har ingen effekt på deres adfærd.
Måske skulle de genoverveje Deres kontrolmetoder.
Får jeg nu forældrevejledning fra en talende hjulkapsel?
Nærer De fordomme mod kunstige livsformer?
Kun hvis de synes, de er bedre end alle andre.
- Jeg er bedre end alle andre. - Og beskeden.
Det var ikke praleri. Blot fakta.
Jeg skal forstå menneskelig adfærd for at forbedre Kaylons forhold til Unionen.
Du vil forbedre forholdet? Så skal du ikke blande dig i opdragelse.
Hvad var det?
- Mor? - Moar ...
- Sådan lyder du. - Vi oplever en tyngdekant.
Den stammer fra en rumfold direkte foran os.
- Det lyder ikke godt. - Det er bedst at undgå den.
- Jeg ændrer kurs. - Vent! Nej!
I to sætter jeg, og du er i problemer.
Det stemmer. Vi er fanget i anomaliens tyngdefelt.
- Styringen reagerer ikke. - Unger! Spænd jer fast!
Feltet er for stærkt. Motorerne kan ikke få os fri.
- Er alle okay? - Mor, hvad var det?
Tyngdekanten har skadet skroget. Motoren er standset.
- Hvor pokker er vi? - 1000 lysår fra vores tidligere position.
- Hvad? - Rumfolden har sendt os ud i ukendt rum.
- Kan vi ikke flyve tilbage? - Kapslen er svært skadet.
Den ville ikke overleve turen.
- Hullet i skroget udvider sig. - Vi må lande et sted.
Der er en planet 5 millioner km herfra med mange måner. Nogle har atmosfærer.
Vælg en og land!
Den tredje har en atmosfære med ilt og kvælstof.
Ikke vores drømmeferie, men vi kan da ånde. Land på den.
Der er en dal foran os som er egnet til landing.
Det bliver ujævnt, drenge. Hold fast!
- Jeg er bange. - Vi mister plasma.
Jeg kan ikke holde højden. Gå ned til motoren og skift til reserven.
- Mor, må jeg gå med? - Bliv siddende, jeg kommer straks.
Dr Finn. Dr Finn.
- Den er røvirriterende. - Hiv i hydraulikken så drejer den lettere.
- Fik den! - Spænd dig fast, vi lander nu.
- Mor! - Terræn for lavt.
- Nej! - Mor!
- Isaac til dr Finn. - Hvor er Mor?
- Dr Finn, kom ind. - Marcus!
- Er du beskadiget? - Mit ben!
- Du har forvredet knæet. - Det gør ondt.
- Jeg reparerer dig. - Nej, vent!
- Det hjalp. - Jeg vil have Mor.
Bestemt. Vi må finde jeres mor.
Jeg har udregnet banekurven for kapslen bagende.
- Det er under 4 km væk. - Så finder vi Mor?
- Det er mit mål. - Bare rolig, Ty. Mor er i live.
For øjeblikket er det en grundløs antagelse.
- Kan du bruge sådan en? - Nej.
Det er et simpelt energivåben. Slå sikringen fra og tryk på aftrækkeren.
- Hvad skal jeg med et våben? - Der kan være ukendte farer.
- Jeg vender tilbage. - Du kan ikke efterlade os her.
I er små og svage. Jeg bevæger mig hurtigere alene.
Våbnet øger jeres overlevelseschance med 24 procent.
Dr Finn! Dr Finn, er du i nærheden?
- Jeg skal tisse. - Så gå ud og gør det i skoven.
- Det er mørkt. - Så hold dig.
Går du ikke med?
Okay. Kom, så går vi.
- Jeg holder mig. - Isaac? Isaac?
Hvem er derude? Jeg er bevæbnet!
Hvem er derude?
- Ty! - Marcus, hjælp!
- Hvad var det? - Tydeligvis en indfødt art.
Faren er afværget. I kan godt slippe mig igen.
- Kan jeg få en hyper-udmåler? - Værsgo.
Steve, kan vi skifte musik til noget mindre deprimerende?
Du skal have lidt kultur, min ven. Barry Manilow var underkendt i sin tid.
Hvorfor vil jeg så hoppe ud i rummet?
At se dig drive væk til den musik, ville være så fredfyldt.
- Manilow var helt genial. - Vi er ved at installere rum-indsugning.
- Går det fremad? - Så langt, så godt.
Broen kalder: Vi har fået et opkald fra Arboreus Prime.
- Dr Finns kapsel kom aldrig. - Har I kontaktet dem?
- Flere gange. Uden held. - Hold jer klar.
- Er Claire savnet? - Ja, hvor hurtigt kan I være færdige?
Sir, vi er mindst to dage fra at være færdige.
Så må det vente. John, sæt kurs mod Dr Finns seneste koordinater.
Hvordan det? Den bunke skrammel der er vores navigationssystem.
Så må du gøre det på gammeldags maner: Med stjernekort.
- Fedt. - Du vover på at fare vild, mand.
- Det er din skyld vi styrtede. - Du smed mit spil på rattet.
Du skulle slet ikke have haft det med.
- Denne konflikt er distraherende. - Når vi finder Mor, er du i knibe.
- Du er i problemer. - Stop øjeblikkeligt.
Du får stuearrest i ti år, og kommer ud som en gammel mand.
- Vel er jeg ej, løgner! - Stop jeres pis, lige nu.
Hvis jeg skal hidse mig op igen, går jeg fra forstanden.
- Hvad? - Vores dysoniumlager er brugt.
Jeg kan ikke bruge kapslens skanner til at lede efter dr Finn.
Eller sende et nødsignal til Orville.
I astrogeologi har jeg lært at der er masser af dysonium på mange planeter.
- Måske er der noget her? - Uden skanneren kan jeg ikke lede.
Kan du ikke bare prøve?
Der er små mængder dysonium på skroget.
Det tyder på en forekomst i bjergene som kapslen ramte.
- Der er dysonium her? - Såmænd.
Du er ikke så intellektuelt tilbagestående som jeg troede.
- Så lad os gå. - Bjergene er langt væk.
Jeres biologiske systemer kræver hvile.
- Vi går i morgen. - Hvad hvis der er flere monstre?
Den risiko må vi løbe hvis vi vil finde jeres mor.
Hallo? Er der nogen? Hvor pokker er jeg?
- Du må være sulten. - Hvem er du, og hvor er mine børn?
- Spis. - Hvor er vi?
- Det er et sikkert sted. - Jeg skal finde mine børn.
Vi styrtede ned, og jeg aner ikke hvad der er sket. Så jeg skal ud herfra.
Jeg har forklaret dig at dette er et sikkert sted.
Min oversætter er nok i stykker, for "sikker" betyder noget andet for mig.
Spis.
- Min tur. - Nej.
- Det er snyd. - Du sagde jeg ikke skulle tage det med.
- Du bestemmer ikke. - Jo.
Isaac!
Spillet må aldrig blive nævnt igen.
- Hvad nu? Jeg keder mig allerede. - Hjælp mig med mine studier -
- og forklar din opførsel overfor jeres mor.
- Hvad vil du vide? - Du foragter hende tilsyneladende.
- Du kan vist ikke lide hende. - Det passer ikke.
- Du er respektløs overfor hende. - Ja, du er så led ved Mor.
- Vel er jeg ej. - "Jeg ville ikke med på den dumme tur".
"Men du tvang mig".
- Hvordan gjorde du det? - Jeg kan efterligne alle stemmer.
- Hvad er der? - Nogen nærmer sig.
- Hold afstand. - Giv os børnene.
Jeg beskytter dem, I får dem ikke.
- Er de døde? - Nej, kun lammede.
De lider af sygdomme og fejlernæring.
- Hvad ville de med os? - Jeg antager de ville fortære jer.
Min hånd skal være uhindret, hvis jeg får brug for den.
Isaac, hold ham nu bare i hånden.
- Du har ikke spist. - Jeg er ikke sulten.
Maden er knap. Den skal ikke spildes. Spis.
Nu!
Jeg hedder Drogen. Du er heldig med at jeg fandt dig.
Jeg var sammen med tre andre. Mine sønner og et kunstigt væsen.
- Du var den eneste i vraget. - Så forstår du nok, at jeg må finde dem.
- De er små. Måske er de sårede. - Ingen overlever ret længe derude.
Jeg havde et kommunikationsapparat. Fandt du det?
Giv mig lov til at kontakte mine børn.
- Det betyder intet. - Hvorfor?
Der var krig ... og fjenden forurenede vandforsyningen med Paloxus.
- Paloxus? - Et biologisk våben.
Millioner døde, men få overlevede. De er syge, desperate og voldelige.
Mange er blevet kannibaler, fordi maden næsten er væk.
- Du ser ikke syg ud. - Jeg var blandt de få, der forudså faren.
Jeg samlede et lager af mad og vand, nok til at vare i lang, lang tid.
Jeg har også våben.
Jeg er læge. Slip mig fri, måske kan jeg finde en kur.
Der findes ingen kur. Jeg er dit eneste håb for overlevelse.
- Hvad nu? - Vi skal over.
Kom så.
- Ty. - Hjælp mig.
- Er du okay? - Det tror jeg.
Hvis du er uskadt kan vi fortsætte.
Kom.
- Kapslens ionspor ender her. - Er der spor efter selve kapslen?
Negativt. Men jeg aflæser noget unormalt i rummet.
Lad os se det.
- Hvad er det? - En klasse 2 rumfoldning.
- I skolen kaldte vi det et "glory hole". - Det var kun dig der sagde det.
Deres ionspor går direkte igennem.
- Vi bliver nødt til at følge efter. - Vi aner ikke om vi ender i en stjerne.
Rummet er mest tomhed, så chancerne er gode.
Vi tager chancen. Gordon, flyv igennem.
Javel, sir.
- Nu trænger vi ind i et "glory hole". - Nej Bortus ... Glem det.
- Trykket på skroget øges. - Rolig. Hold kursen.
- Skadesrapport. - Flere huller, ni overbelastede kanaler -
- og matros Davis spildte sojasauce på bukserne.
Skrev han det på skadesrapporten? Vi skal altså have bedre mandskab.
- Løjtnant, hvor er vi? - Ved det ikke.
- Vi er udenfor kortet. - Kald kapslen.
Intet svar. Og heller ikke noget nødsignal.
- Vi må antage at kapslen led værre skade. - Måske er de landet?
- Hvor er nærmeste stjernesystem? - En gaskæmpe med 72 måner.
- 36 er store nok til at have atmosfære. - Hvordan skal vi lede på så mange?
En ad gangen.
Marcus, du har ikke spist din ration. Er du dårlig?
Da vi tog hjemmefra, sagde jeg til Mor hun var nederen.
- Det var et af mine sidste ord til hende. - Det er muligt at hun lever.
Der var ikke spor efter blod eller afrevne lemmer i kapslen.
Jeg lægger brænde på bålet.
- Det må være rart ikke at føle smerte. - Vi skal langt i morgen, I skal sove.
Mor fortæller os altid godnathistorier. Kan du gøre det?
Jeg kan prøve. Placer kroppene i horisontal retning.
Læg jer ned.
Der var engang en læge med to børn. De tog på tur til en legeplanet.
Deres kapsel blev ødelagt af en rum-anomali og de ramte et bjerg.
Børnene overlevede ved hjælp af en avanceret, kunstig livsform.
Deres mor var forsvundet, måske død. Slut.
- Det var en rådden historie. - Kender du "Peter Kanin"?
Jeg søger i Jord-filerne.
- Der var engang ... - Kan du efterligne Mors stemme?
- Det sagde du, at du kunne. - Ty, det er for underligt.
Vil du ikke nok?
Der var engang fire små kaniner.
"Flopsy, Mopsy, Silkehale og ikke mindst Peter".
"De boede med deres mor i en hule under rødderne fra et stort fyrretræ".
"Nu, mine kære, sagde gamle fru Kanin".
"I må gå ud på marken, eller ned ad stien".
"Men hold jer fra hr McGregors have".
"Jeres far kom galt af sted der, og blev lavet til tærte af fru McGregor".
"Stik så af, men lav ikke ulykker".
Godt. Du er vågen. Så kan vi gå videre.
Ty, vågn op. Vi skal gå.
- Ty, kom nu. - Jeg har det dårligt.
Isaac!
Hjælp! Hjælp mig!
- Hvad er der sket? - Jeg gled og skar mig på sengestellet.
Det var dumt.
- Jeg har en forbinding. - Det skal desinficeres med antibiotika.
Det har jeg ikke. Bandagen er nok.
Jeg har udstyr i kapslen.
Jeg ved dette er et sikkert sted, og jeg er taknemmelig over at være her.
Jeg vil ikke dø her, og en infektion ville dræbe mig.
Så var du alene igen.
- Jeg er snart tilbage. - Tak.
Isaac, det er Claire. Modtager du? Marcus, er det dig?
- Isaac her, hvor er du? - Er drengene okay?
Børnene lever. Men den yngste er blevet syg.
Skanningen tyder på en vandbåren gift.
- Send mig koordinaterne, så kommer jeg. - Vi vender tilbage til kapslen -
- med dysonium til motoren. Jeg foreslår vi mødes ved vraget.
Okay, lad mig tale med Ty.
- Hej Mor. - Hej skat. Jeg hører du er lidt sløj?
Hvor er du? Kommer du snart tilbage?
Mor blev forhindret, men hæng på så kommer jeg, okay?
- Mor? - Hvad er der, skat?
Mor ... Undskyld at jeg ikke ville med på turen.
Og at jeg sagde du er nederen. Jeg mente det ikke.
Marcus, hør her. Man siger ting man ikke mener, når man er sur.
Du ved at jeg skælder dig og din bror ud når I er slemme?
Du ved at jeg stadig elsker jer af hele mit hjerte, ikke?
- Jo. - Og jeg ved I elsker mig.
Så alt er okay, forstår du det?
- Ja. - Jeg ved du også elsker din bror.
Så lige nu skal du hjælpe Isaac med at passe på ham.
- Forstår du det? - Ja, Mor.
Godt ... Jeg elsker dig.
- Jeg elsker også dig. - Og vi skal snart ses.
Jeg har din medicin.
- Mor! - Skat. Jeg er så glad for du er okay.
Dr Finn, Ty har brug for din hjælp.
- Mor? - Hej, store dreng.
- Hvordan har han det? - Temperaturen er tre grader over normal.
Pulsen er 42, og blodtryk 90 over 45.
Vi har energi igen. Jeg aktiverer nødsignalet.
- Hvad skete der? - Den dysonium var ikke koncentreret nok.
Der var kun energi til et kort signal.
- Var det nok? - Det ved jeg ikke.
- Hvornår kommer Orville? - Hvis de rejser i normalt rum -
- kan det tage uger. Hvis de altså har opfanget signalet.
Jeg har analyseret en blodprøve fra et af ofrene og jeg -
- er ret sikker på jeg kan finde en kur. Men jeg skal bruge mit eget laboratorium.
Ty har ikke flere uger at løbe på.
Jeg kan ikke sidde her og se ham dø.
Jeg holder vagt.
Kaptajn, der kom en EM-puls fra en af de inderste måner.
- Kun et enkelt blink, det kan være støj. - Gordon, sæt kursen.
- Er der noget? - Der er vragstykker på overfladen.
- Biologiske tegn? - Tre mennesker og en kunstig livsform.
- Gudskelov. Gordon, gør en kapsel klar. - Javel, sir.
Der er 20-30 ukendte væsner på vej imod dem.
- Han ånder ikke ordentligt! - Luftvejene lukker.
Kom nu, Ty! Træk vejret!
Doktor, vi er omringet. Jeg kan ikke klare dem alene.
Jeg gør det.
Let spredte ben og hold dig til at lamme. De værdsætter ikke livet, men det gør vi.
Du skal sigte.
Prøv igen.
Flot klaret.
Der er for mange.
Det vil tage et par dage før giften er væk, og han vil nok opleve mareridt.
- Men han klarer den? - Ja.
Sig til når du har lageret fyldt af kuren. Jeg vil gerne sende et lægehold derned.
Måske kan vi hjælpe staklerne, hvis vi får lov.
Isaac gav mig et referat af begivenhederne, men jeg mangler din del af rapporten.
Kan det vente? Der er noget jeg skal gøre først.
Isaac? Jeg tænkte du gerne ville vide at Ty bliver helt rask.
- Det glæder mig at høre. - Han har spurgt efter dig.
- Kommer du ikke forbi sygeafdelingen? - Med hvilket formål?
- Han savner dig. - Sært. Jeg besøger ham i aften.
Isaac?
Tak fordi du tog dig så godt af mine børn. De betyder alt for mig.
Jeg takker dig for muligheden for at observere dem. Det var lærerigt.
Drengene forguder dig. Jeg ved ikke hvordan du kunne styre dem -
- men jeg er glad for at du gjorde det. - Jeg justerede mit program -
- så det indeholdt søskendedynamik og følelsesudbrud.
Dine fejlslagne forsøg på disciplin var også lærerige.
- Okay, så ... Jeg giver dig fred. - Må jeg bemærke en sidste ting?
Dine børn er uregerlige, respektløse, opfarende og uforudsigelige.
Jeg kan meget godt lide dem.
Velkommen til familien.
http://www.hounddawgs.org